![](https://i0.wp.com/fenomeni.me/wp-content/uploads/2024/07/engin-akyurt-hG9134G43qk-unsplas.jpg?resize=650%2C433&ssl=1)
Postoje neke nebitne važne stvarčice.
Recimo – dugme.
Dugme ti je kao život.
Podrazumjevajuća mala okruglina koje se sjetiš kad je izgubiš…
Pa pomisliš: Kako ću bez dugmeta?
Ili: Morao sam da pričuvam ovo dugme.
Pa još: Da sam ga na vrijeme pričvrstio, bilo bi na svom mjestu.
A dugo se klatilo, moljakalo, kao gluvo zvono…
Zato volim da ti donesem dugme na dlanu.
I volim kad uzmeš iglu, odmjeriš konac,
prekineš ga zubima, razmašeš desnicu…
Sačuvaš moje dugme…
Boris Jovanović
Iz knjige Mala moja
Izdavač – Povelja Kraljevo